‫אכפת לך אם אהיה היונה שוב?
‫מה?
‫כן. בטח.
‫את בסדר?
‫כן. כן. קצת לחוצה, אבל כן.
‫היי, היי. זה בסדר.
‫רק תזכרי, פלורידה. בסדר? תחשבי על פלורידה.
‫לכי לשם בדמיון שלך.
‫בסדר.
‫השמש מאירה את פנייך.
‫ריח הים המלוח.
‫בסדר.
‫זה האחרון, נכון?
‫האחרון, אני מבטיח.
‫בסדר.
‫אני אוהב אותך.
‫גם אני אוהבת אותך.
‫טוב! קדימה.
‫כולם להתכופף, לעזאזל!
‫שיט!
‫מה? לא שמעת אותה?
‫על הרצפה הארורה!
‫אתה רוצה למות היום, זקנצ'יק?
‫-הו, חרא! ‫-לעזאזל! מה קרה?
‫הוא נפל! שימי עליו עין.
‫-כן, אבל הוא בסדר? ‫-אנחנו ממשיכים. אנחנו רק ממשיכים.
‫-בסדר? ‫-בסדר.
‫-מה לעזאזל? ‫-מה? מה העניין?
‫לא יודע. זה לא נפתח.
‫זה ההוא עם המפתח?
‫לא, זה מסך דיגיטלי, לעזאזל.
‫-חרא של דבר. ‫-טוב, תן לי לראות.
‫אל תזוז, לעזאזל!
‫טוב. מה עם הכפתור הזה?
‫כבר ניסיתי אותו. הוא רק עובר למסך הבא. ‫אל תסתכל עלינו, לעזאזל!
‫אולי אנחנו צריכים לקנות משהו.
‫זהו זה! בסדר. כן, כן, זהו זה. ‫תביאי את חטיף השוקולד והבוטנים.
‫-בסדר. ‫-חטיף שוקולד בוטנים גדול.
‫הנה.
‫כן! עשית את זה!
‫-כסף קל. ‫-בוא נלך!
‫בסדר.
‫לא ראית כלום!
‫בסדר!
‫זה היה מדהים, לעזאזל!
‫את היית מדהימה, לעזאזל!
‫איך שעקרת את הדבר הזה של הצ'יפס. לעזאזל!
‫-זה היה קטלני. ‫-כן. כן.
‫כן, נכון! לא ידעתי בכלל, ‫פשוט הייתי במוזה, עשיתי את שלי!
‫-עשית את שלך! ‫-תן לי את זה.
‫אני זוכר הכול. זה היה כאילו נכנסנו ‫להילוך איטי ואמרתי כזה:
‫"תן לי את הכסף הארור, כלב"! והוא לא עשה ‫את זה, אבל בכל אופן לקחתי את הכסף.
‫התחנה הבאה, פלורידה!
‫מותק!
‫אלה החיים החדשים שלנו, לעזאזל! ‫זהו זה. עכשיו!
‫אלוהים!
‫מותק. מותק.
‫אלוהים, מותק. מותק, אפשר לעצור בצד?
‫אי אפשר לעצור בצד. על מה את מדברת?
‫שדדנו עכשיו תחנת דלק! אנחנו צריכים להתרחק.
‫אנחנו חייבים להמשיך לנסוע. ‫אנחנו חייבים להמשיך לנסוע, בסדר?
‫-כן, כן. ‫-בסדר. כן. כן, זה עובד.
‫לעזאזל.
‫הו, לעזאזל, מותק.
‫לא, לא, לא.
‫דלק נטול עופרת בלבד
‫לא, לא, לא.
‫לעזאזל, לעזאזל, לעזאזל.
‫למה עצרנו?
‫נגמר לנו הדלק המזורגג.
‫מה? אנחנו בדיוק...
‫-אנחנו בדיוק שדדנו... ‫-אני יודע!
‫אני יודע, אני יודע, אני יודע.
‫טוב, זה בסדר, תירגע.
‫כל מה שעלינו לעשות זה, אנחנו... ‫אנחנו נצא מהמכונית ונצעד קצת
‫-ואז נמצא מכונית אחרת. ‫-נמצא מכונית אחרת?
‫שחונה ברחוב והמפתחות יחכו לנו במתנע?
‫לא עברנו ליד בית כבר קילומטרים רבים, ג'ולס.
‫טוב, אני לא יודעת! יש לך תוכנית טובה יותר?
‫לעזאזל!
‫היי.
‫עצור.
‫בבקשה?
‫היי!
‫תחזור לכאן.
‫ידעתי, ידעתי שהיה משהו שהייתי צריך...
‫היי. תפסיק. בסדר?
‫-אני צריכה שתשב לידי. ‫-לא, מותק, אנחנו לא יכולים.
‫-אנחנו צריכים להמשיך... ‫-אנחנו צריכים להירגע כדי שנוכל לחשוב.
‫בוא לשבת לידי. בסדר?
‫אתה יודע מה אתה צריך?
‫אתה צריך שטיפת מכוניות.
‫-לא, תקשיבי, אנחנו לא יכולים. ‫-אנחנו כן יכולים. בוא.
‫כן.
‫אני אוהבת אותך.
‫אני יודע.
‫היי.
‫תראה!
‫אלוהים אדירים!
‫אלוהים, העיניים שלך. את כמו נץ, אשת נץ!
‫-לעזאזל, זה מושלם. ‫-מה אם הם יחזרו הביתה?
‫-אז הם יחזרו. לא יודע. בואי נעשה את זה. ‫-בסדר.
‫לא. נעול. דלת קדמית. דלת קדמית.
‫דלת קדמית. קדמית.
‫רוצה להשתמש בזה?
‫ג'ולס, בחייך. אנחנו לא ברברים.
‫בסדר.
‫בן אלף.
‫ג'ולס, תפסיקי לעשות את הדבר הזה ‫עם הלשון שלך, בבקשה.
‫-את תהרסי את ציפוי השיניים שלך. ‫-סליחה.
‫יש! הצלחתי, לעזאזל.
‫כן, מותק!
‫-עשית את זה. ‫-בסדר, בסדר.
‫-מה לעזאזל? ‫-מה?
‫זה משוריין, לעזאזל.
‫מי משריין את הדלת שלו, לעזאזל? ‫זאת שכונה נהדרת.
‫בסדר. בסדר, תני לי את הדבר הארור.
‫הצלחת.
‫אני מניח.
‫בסדר. תבדקי שם.
‫מצאת משהו?
‫הפירות מזויפים.
‫בסדר. אני אבדוק את הקומה למעלה.
‫מפתחות, מפתחות, מפתחות.
‫איפה הם, לעזאזל?
‫כלום?
‫איך אין להם סט של מפתחות רזרביים בבית?
‫מה אם זה היה מקרה חירום?
‫באמת?
‫מה? אני רעבה.
‫יבש.
‫בסדר. בואי נחשוב. אנחנו זקוקים לתוכנית ב'.
‫כן. בהחלט.
‫לא.
‫אני חושבת שאנחנו צריכים עידוד. ‫אתה יודע, עידוד יצירתי.
‫כן. בואי נהיה רציניים.
‫בסדר.
‫דלק. נשאב את הדלק החוצה, כן.
‫כן. כן, זה נהדר, מותק.
‫כן, אנחנו רק צריכים פח אשפה ‫או מכל דלק להכניס אליו את הדלק,
‫ואז ניקח אותו למכונית ובום, נצא לדרך.
‫אלוהים, כן! אנחנו אפילו לא צריכים הרבה.
‫אנחנו צריכים מספיק רק כדי להגיע ‫לתחנת הדלק הקרובה. אלוהים, אתה כזה חכם.
‫לא, לא, לא. חכי, חכי, חכי.
‫מה, אתה לא רוצה?
‫את יודעת שאני רוצה. אני רוצה ‫להזדיין בכל המקום הזה. אבל אי אפשר.
‫אנחנו צריכים לחזור למכונית ‫לפני שיגררו אותה.
‫-בסדר, סליחה, מותק. ‫-היי, היי, לעולם אל תתנצלי על זה.
‫זאת אהבה.
‫צינור.
‫אנחנו צריכים צינור.
‫-בדקת כאן? ‫-לא.
‫-אני לא יורדת לשם. ‫-ג'ולס, אין ממה לפחד.
‫-אז למה שאתה לא תלך? ‫-כי...
‫כי אני לא אעזוב אותך לבד ‫בקומה המפחידה הזאת.
‫אגרנים.
‫יכול להיות שיש כאן עובש.
‫תיזהרי.
‫בסדר. בואי נתפצל.
‫מצאת משהו, מותק?
‫ג'ולס?
‫מצאתי לנו מכונית.
‫אלוהים אדירים, ג'ולס.
‫אולי תפסיקי לשחק בצעצועים? ‫בדקת את הארגזים האלה?
‫כן. הכול זבל. קדימה, מותק, אין כאן כלום.
‫-אלוהים! ‫-מה לעזאזל?
‫מה לעזאזל?
‫-אלוהים. ‫-מה...? מה לעזאזל?
‫אלוהים.
‫את בסדר?
‫מי עשה לך את זה?
‫זה בסדר. זה בסדר. לא נפגע בך.
‫את בטוחה.
‫קדימה. אנחנו צריכים לצאת מכאן.
‫מה? אתה צוחק? אנחנו חייבים לעזור לה.
‫-את גרה כאן? ‫-ג'ולס.
‫זה הבית שלך?
‫ג'ולס, אני לא צוחק, בסדר?
‫זה דפוק ברמות, אבל זאת לא הבעיה שלנו. ‫אנחנו חייבים לזוז.
‫מה?
‫מה אם האנשים שעשו את זה יחזרו הביתה?
‫אז הם יחזרו הביתה. לא מעניין אותי.
‫אני לא אשאיר את הילדה הקטנה כבולה כאן.
‫בסדר. בסדר.
‫את צודקת.
‫בואי נעשה את זה. בואי נציל אותה.
‫בואי נציל אותה. אין פסול בקארמה טובה.
‫אנחנו נוציא אותך מכאן. בסדר? ‫ניקח אותך למקום בטוח.
‫כן, פשוט... אל תזוזי.
‫אתה יכול לפרוץ את המנעול?
‫את הדבר הזה? לא.
‫הוא ברמה תעשייתית. לא, אני...
‫תחשוב, תחשוב, תחשוב.
‫זה אולי ייקח שנייה, ‫אבל נוכל לנסר את החלק הדק ההוא.
‫אנחנו לא צריכים להוריד את הכול, ‫אנחנו רק צריכים להפריד אותה מהעמוד.
‫את יודעת?
‫זה האיש שלי.
‫סכיני חמאה. סתם סכין חמאה ארור. ‫מה, האנשים האלה לא אוכלים אומצות?
‫בסדר, בסדר, בסדר.
‫לאט לאט. אנחנו לא רוצים בעיות.
‫קחו מה שתרצו. יש לנו כסף ותכשיטים.
‫לא משנה מה אתם מחפשים, קחו אותו ולכו.
‫אנחנו לא רוצים את הכסף שלכם.
‫מה אתם רוצים?
‫תוכלו לקבל את הסכין אם אתם רוצים.
‫זה הבית שלכם?
‫כן. הוא שלנו.
‫ואתם דיירים קבועים? זו לא דירה שכורה?
‫לא, זאת לא.
‫אז אנחנו רוצים לדעת למה יש לכם ילדה קטנה ‫שכבולה במרתף, לעזאזל.
‫זה מה שאנחנו רוצים לדעת!
‫קדימה, מותק, תגיד להם.
‫כן, כן. מה...? מה לעזאזל?
‫הו, אלוהים, אלוהים.
‫חשבתי שבאתם לשדוד אותנו.
‫זאת רק המותק שלנו.
‫היא לא התנהגה יפה, עשתה בעיות בבית הספר, ‫ככה אנחנו מחנכים אותה.
‫אבל לא... ככה לא מחנכים ילד.
‫אנחנו ניקח אותה למקום בטוח.
‫וניקח גם את המכונית שלכם.
‫אז אתם יכולים לתת לנו את המפתחות, ‫כדי שנוכל לעשות גם את זה.
‫אתם לא יכולים להיכנס ‫לבית שלנו בלי הזמנה ולהשתולל.
‫מה, יש לכם כלוב קטן גם לזאת?
‫סליחה?
‫-רק שתדעי... ‫-בסדר, בסדר, כאן, כאן.
‫אנחנו קצת מתוחים. זה מצב מסובך.
‫אבל אי אפשר לדבר על זה כמו מבוגרים?
‫אני בטוח שנוכל להגיע לפשרה מסוימת.
‫אתה אוהב ויסקי?
‫אני אוהבת את השיער שלך.
‫אנשים מתפללים ומייחלים לשיער כזה.
‫עלייך להיות אסירת תודה.
‫בטוח שאני לא יכול להביא לך משהו?
‫אני בסדר.
‫אין בעיה.
‫בסדר.
‫עכשיו...
‫כמו שאמרתי...
‫מצאנו את עצמנו במצב ביש.
‫אני בטוח שאם תקשיבו לי, ‫אני חושב שנוכל למצוא...
‫אנחנו לוקחים אותה איתנו.
‫-הו, מותק, באמת לא כדאי שתפריעי... ‫-לכי להזדיין.
‫-מותק, מותק, מותק, בואי רק... ‫-לא! לא. מה אנחנו עושים בכלל?
‫בוא ניקח אותה ונלך.
‫אתם יכולים, אתם בהחלט יכולים. לכם יש אקדח.
‫אתם קובעים את החוקים.
‫אני רק מבקש לקבל הזדמנות ‫להציג את הטיעון שלי.
‫אם, כשאסיים, דעתכם לא תשתנה, ‫אז לכו ותעשו כרצונכם.
‫אתם יכולים לתת לי את זה, לפחות?
‫לך על זה.
‫תודה, תודה.
‫נהגתי להיות איש מכירות.
‫מדלת לדלת. טוב למדי.
‫אתם יודעים מה הפך אותי לאיש מכירות טוב?
‫שתי העיניים שלי.
‫יכולתי לראות דברים שאחרים לא שמו לב אליהם. ‫יכולתי לקרוא אנשים.
‫ברגע שהם פתחו את הדלת, עיבדתי הכול.
‫אילו בגדים הם לבשו? ‫איך הם עיצבו את הכניסה לבית?
‫האם היתה רצועה ליד הדלת?
‫לפני שהם נשמו כדי להגיד שלום, ‫ידעתי בדיוק איך אמכור להם.
‫עכשיו, צפיתי בשניכם, ‫ואני רוצה לנסות את מזלי.
‫קודם כל, אקח סיכון
‫ואנחש שאתם לא עובדים בשירותי הרווחה.
‫למעשה, ארחיק לכת ואומר ששניכם לא מועסקים.
‫ולפי המכונית המקרטעת שראיתי בכביש 301,
‫והמצב העגום של הדלת הקדמית שלי,
‫הייתי אומר ששניכם נמלטים מהחוק.
‫כעת משאנחנו מבינים אחד את השני, ‫בואו נדון במצב שלנו.
‫שניכם מחפשים דרך לעוף מכאן.
‫ואני מקווה שלא תחטפו את הבת שלי.
‫עכשיו...
‫בקשר למכונית שהזכרתם,
‫נניח, רק נניח, שתגנבו אותה מאיתנו.
‫ייתכן, מסיבה זו או אחרת, ‫שלא נדווח על התקרית במשך זמן מה.
‫מצד שני, אם תחליטו לקחת איתכם את הבת שלי,
‫ניאלץ להזעיק את המשטרה בזריזות.
‫אל תגידו לי שאתם מייחלים ‫שלא הייתם יורדים במדרגות.
‫כמה נחמד היה למצוא את המפתחות ‫ליד דלת הכניסה
‫ולנסוע לכם.
‫אני צודק?
‫זו ההזדמנות שאני נותן לכם עכשיו.
‫זה מה שאני מנסה למכור לכם.
‫איך הלך לי?
‫הבנתי עכשיו שאיש לא מכיר את שמות האחרים.
‫אני מיקי, והדבר היפהפה הזה הוא ג'ולס.
‫נכון, אני מצטער מאוד, לא הזכרתי זאת קודם.
‫אני ג'ורג', ‫ויפהפיית הנשף הזו היא אשתי, גלוריה.
‫טוב. בסדר. ג'ורג' וגלוריה.
‫נעים להכיר אתכם.
‫ותודה.
‫כל זה היה מדהים.
‫אני מרגיש שאם אתאמן חזק,
‫יום אחד, גם אני אוכל לקרוא כך אנשים.
‫את לא חושבת?
‫לעזאזל, אני אנסה עכשיו.
‫זה בסדר?
‫בסדר, בסדר, בסדר.
‫נתחיל עם הבגדים, נכון? כמו שאמרת.
‫הבגדים שלך נראים נהדרים, לעזאזל.
‫הם נקיים. אין עליהם כתמים. ‫הם נראים יקרים, וזה בית יפה.
‫בית נחמד.
‫אני חושב שאפשר לומר שיש לכם כסף.
‫ועם כל הכסף, מה זה החרא הזה?
‫אני יודע שזאת טלוויזיה, ‫אבל היא ישנה בטירוף, זה קצת עצוב.
‫אני לא חושב שאתם צופים הרבה בטלוויזיה,
‫שזה קצת מוזר לי.
‫אבל בהחלט לא דבר נדיר.
‫אבל אתם יודעים מה מלמד עליכם יותר מכול?
‫הילדה הקטנה שכבולה במרתף שלכם.
‫כן.
‫כעת,
‫תן לי למכור לך משהו, ג'ורג'.
‫נרד למטה
‫ונשחרר את הילדה הקטנה הזאת.
‫והיא תבוא איתנו.
‫ואתה לא תוציא מילה.
‫יודע למה לא תוציא מילה מהפה?
‫כי אתה פסיכופת ‫עם ילדה קטנה שכלואה במרתף שלו.
‫ואין סיכוי שתערב את המשטרה ‫מבלי שהם יגלו בדרך זו או אחרת
‫שאתה פסיכופת עם ילדה שכלואה במרתף שלו.
‫עכשיו, לך להביא ‫את המפתחות הארורים, ג'ורג'.
‫מתוקה שלי.
‫אני מצטער שאבא צריך לעשות את זה.
‫תמיד אוהב אותך.
‫-קדימה. קדימה. ‫-היי, זה בסדר.
‫בסדר? את חופשיה. בואי איתנו.
‫האזיקים ירדו, אחותי, ‫בואי נעוף מכאן. קדימה.
‫היי.
‫תקשיבי לי. ‫את לא רוצה להיות כאן למטה, נכון?
‫המקום הזה גרוע, לעזאזל.
‫בואי איתנו, יהיה לנו נהדר ביחד, אני מבטיח.
‫נמצא לך משפחה חדשה ונחמדה.
‫אולי יהיו לך צעצועים חדשים.
‫בגדים חדשים, אולי המבורגר או משהו.
‫את אוהבת המבורגרים?
‫אכלת פעם המבורגר?
‫הם מדהימים.
‫לא!
‫אני חושבת שזה היה צריך לקרות, ג'ורג'.
‫כלומר, מהם הסיכויים?
‫זה נועד לקרות.
‫מותק, אני בכלל לא בטוח שאת...
‫שזה יכול לקרות.
‫אני מרגישה את זה, ג'ורג'.
‫אני יודעת שאני עוד יכולה.
‫בבקשה?
‫בסדר. בסדר.
‫אם זה יגרום לך לחייך, ‫אני מניח ששווה לנסות.
‫הו, ג'ורג'.
‫אין לך מושג כמה שימחת אותי.
‫לא!
‫מה לעזאזל? היי!
‫היי!
‫ג'ולס!
‫היי! היי, אני שומע אתכם. איפה היא?
‫בוקר טוב, ישנוני!
‫חשבתי שלא תתעורר לעולם.
‫איפה ג'ולס, לעזאזל?
‫שמור על פיך! היפה שלך בטוחה.
‫אבל אם אתה רוצה לראותה שוב,
‫תצטרך להיות ילד טוב.
‫מה?
‫אתה צריך בסך הכול להירגע.
‫אני אקח אותך למקום מיוחד.
‫מקום עבור שנינו בלבד.
‫אתה ילד בר מזל, אתה יודע?
‫ג'ורג' אמר שצריך להרדים אותך.
‫אמרתי שלא, בהחלט שלא.
‫תראי, גברת, אין לי מושג ‫על מה לעזאזל את מדברת,
‫אבל אם לא תשחררי אותנו, אני נשבע שאני...
‫למה עשית את זה?
‫ניסינו להציל אותך, לעזאזל.
‫למה לא נתת לנו לעזור לך?
‫תעני לי, לעזאזל!
‫אתה יודע...
‫אתה באמת לא אמור לראות את אמא ככה.
‫אבל לפעמים,
‫אמא לא יכולה לשלוט בזה.
‫מה? אתה לא חושב שאני יפה?
‫מה?
‫-לא, לא, לא, אני לא... ‫-אחרי כל מה שעשיתי למענך?
‫-לא. תקשיבי, תקשיבי... ‫-שיפצתי את החדר כדי שיהיה לטעמך.
‫רקדתי למענך!
‫תקשיבי לי. זה לא מה שאני...
‫אתה ילד רע.
‫מה לעזא...?
‫אוכל לקחת ממך הכול
‫ברגע זה.
‫אך אני רוצה רק לתת.
‫לתת לך את התענוגות הגדולים מכולם.
‫ליצור משהו יפהפה ביחד.
‫אבל אם אתה לא רוצה בכך, טוב...
‫טוב? טוב, מה?
‫טוב, מה?!
‫לעזאזל.
‫את אוהבת את הסוס הזה, מה?
‫היה לי צעצוע כזה כשהייתי קטנה.
‫בת עשר אולי.
‫בת כמה את?
‫כן, משהו כמו עשר.
‫אני ואחותי הקטנה, ויני...
‫רבנו עליו, כאילו, כל כך הרבה.
‫אני בכלל לא יודעת למה, ‫זה היה סתם סוס מטופש מפלסטיק.
‫אל תיעלבי.
‫בבוקר יום שבת אחד...
‫אני וויני שיחקנו בחדרים שלנו
‫וכמו תמיד, התחלנו לריב על הסוס.
‫ניסיתי לקחת אותו ממה, ‫אבל אחת הרגליים הוורודות נשברו.
‫היא כעסה כל כך.
‫היא בכתה ובכתה, ואמרתי לה שאני...
‫אני אבקש מאמא ואבא לתקן אותו.
‫ואז...
‫רצתי לחדר השינה שלהם ופתחתי את הדלת...
‫והם לא היו שם, אז אני...
‫הלכתי לסלון, וגם שם הם לא היו, אני פשוט...
‫לא הצלחתי למצוא אותם.
‫אני מניחה שהם עזבו באותו הבוקר.
‫אז חשבתי שהם הלכו לסופר
‫או לרופא או...
‫לא יודעת. מה שמבוגרים עושים.
‫פשוט המשכנו כרגיל. אני...
‫שפכתי לנו דגני בוקר,
‫וישבנו על הרצפה ‫וצפינו כל היום בסרטים מצוירים.
‫בטח עבר ככה שבוע.
‫אבל אז נגמרו לנו דגני הבוקר.
‫ברור שלא מה שלבשתי אמש,
‫אבל זו היתה האופנה בזמנו.
‫ובכן, אני חושב שנראית נהדר.
‫כן? באמת?
‫כן. ואני לא חושב שהרבה אנשים מסוגלים ‫להיראות בזה טוב.
‫זהירות, מיקי. אני עוד אסמיק בגללך.
‫והנה אני ואית'ן.
‫מה חשבתי לעצמי עם השיער?
‫אית'ן? זה הבן שלך?
‫מה הוא עושה כיום?
‫הוא ישן. בלול שלו.
‫אלוהים! תראה.
‫אתם נראים מאושרים נורא.
‫היינו מאושרים.
‫זה היה עוד בתקופת החיזור שלנו.
‫לג'ורג' היה אור מחשמל ‫שלא יכולתי להתרחק ממנו.
‫הוא אחז בי, ואנחנו פשוט...
‫רקדנו.
‫הוא לחש באוזני, הוא היה אומר:
‫"שנינו הדבר היחיד שאמיתי בעולם כולו.
‫"וכל השאר הם סתם חיתוכי קרטון ומשחקים".
‫מגניב.
‫ממש מגניב.
‫לילה אחד הוא הופיע מחוץ לחלוני, ‫הסתכל לי בעיניים ואמר:
‫"נוכל לברוח ביחד. ‫העולם כולו יוכל להיות שלנו".
‫אבל רק אם ארצה בכך.
‫אז אמרתי שכן וההרפתקה שלנו החלה.
‫בעצם, התמונה שנמצאת שם
‫היא הפעם האחרונה שבה היינו בבית של אבא.
‫הלכנו לכתוב את הסיפור שלנו בכוכבים,
‫להקים משפחה משלנו.
‫אבל זה היה מזמן.
‫והחלומות של ללדת ילדים, ‫ובכן, הם לא התגשמו מעולם.
‫אבל עוד יש זמן.
‫-רגע, רגע, רגע, גלוריה? ‫-כן?
‫נוכל לדבר?
‫בהחלט. מה מעסיק אותך?
‫את האמת?
‫את.
‫אני?
‫איך שרקדת אתמול.
‫הגוף שלך. ריח השיער שלך. ‫אני לא מצליח לשכוח אותם.
‫אני מרגיש כאילו משהו בתוכי התעורר.
‫לא נראה שהיית בעניין בזמנו.
‫אני יודע ואני מצטער.
‫זה קורה לי לפעמים. ‫אני נהיה מתוח מדי כשאני נדלק.
‫הייתי לחוץ.
‫אבל אני אומר לך, עכשיו זה שונה.
‫אני מרגיש שאנחנו אמורים לעשות את זה ביחד.
‫הו, מיקי, אני רוצה. באמת. אני פשוט...
‫ואני יודע שהייתי ילד רע,
‫אבל אני מבטיח לך,
‫אני אהיה ילד טוב אם תתני לי עוד הזדמנות.
‫אמא?
‫אלוהים.
‫אלוהים אדירים.
‫אלוהים.
‫אתה ילד טוב.
‫אני צריך... אני צריך לגעת בך.
‫מה?
‫בבקשה, אמא?
‫תני לי לגעת בך.
‫טוב.
‫יופי.
‫חולת נפש אחת!
‫ג'ורג'!
‫ג'ורג'י!
‫אלוהים אדירים!
‫אל תזוז.
‫לאן נדמה לך שאתה הולך, לעזאזל? תחזור לכאן.
‫אל תחשוב על זה בכלל.
‫אני צלף מעולה, בן. פספסתי בכוונה.
‫טוב, טוב.
‫בסדר.
‫אני עולה למעלה. אני עולה למעלה.
‫אתה לא יכול לתת לנו ללכת, בבקשה?
‫בבקשה?
‫-מנוול. ‫-תראה מה עשית. מי גידל אותך, ילד?
‫גורם לאישה לבכות ככה.
‫בן, הייתי מפוצץ לך את המוח ‫לו חשבתי שיש לך אחד.
‫הוא פגע לי בראש!
‫ג'ורג'י, איפה אתה?
‫דבר אחד בטוח, אתה נמרץ מדי לטעמי.
‫מיקי.
‫מיקי!
‫לא!
‫מה...? מה לעזאזל?
‫תפסיק ליילל, בכיין אחד.
‫-חתיכת... חתיכת, חתיכת... ‫-תתנקה.
‫קדימה!
‫מותק.
‫-מיקי! ‫-תירגע.
‫-אל תגרום לי לירות בך שוב. ‫-אלוהים אדירים.
‫מה עשית לו?
‫-מה, את עיוורת? יריתי בו. ‫-אתה מטורף.
‫בחייך, זה הגיע לו ואת יודעת את זה.
‫אם תמשיכי לברבר, ייתכן שיקרה לך אותו דבר.
‫ברור?
‫שימי עליהם עין, מותק שלי.
‫הו, מותק.
‫חשבתי שאיבדתי אותך.
‫אתה בסדר?
‫כן. לא, לא.
‫זה כואב, לעזאזל.
‫הוא ירה בי, לעזאזל.
‫האנשים האלה מטורפים. ‫הם כל כך משוגעים, אין לך מושג בכלל.
‫אנחנו חייבים לעוף מכאן. ‫אנחנו חייבים לעוף מכאן.
‫אתה יכול לפרוץ את האזיקים?
‫עם מה?
‫לא יודעת.
‫טוב, אני שמח שאת כאן.
‫-לא היתה לי הזדמנות לומר, לכי להזדיין! ‫-עזוב אותה.
‫-היא לא ידעה מה היא עשתה. ‫-איך את יודעת? היא דיברה?
‫לא, אבל אני יודעת.
‫אני פשוט יודעת.
‫אמרתי לך מאה פעם, המודל העסקי, ‫הוא מושלם, בסדר?
‫עלות המוצר היא אפס.
‫בכל יום אנחנו מתעוררים, ‫קמים מהמיטה והולכים לחוף.
‫אוספים סחורה במשך יום שלם ואז מוכרים אותה.
‫מדובר כאן על צדפות מבריקות ויפות, ‫צבעים שונים, אולי אבנים שאפשר להקפיץ.
‫זה רווח טהור, ג'ולס.
‫אני מבינה, מותק, באמת.
‫אני רק שואלת, מה יקרה כשנצליח יותר מדי? ‫ואז נצטרך להעסיק מישהו.
‫זה כבר לא יהיה רווח טהור
‫כי נצטרך לשלם למוצא הצדפות החדש. ‫זה עלול לרושש אותנו.
‫אבל מה אם ניתן למוצא הצדפות, ‫כאילו, חלק מהעסק?
‫את יודעת, חלק קטן. אחוז מניות מסוים, כן?
‫כל עסק גדול מתחיל במניות.
‫איך נקרא למקום?
‫זאת שאלה מאוד... זאת שאלה טובה מאוד.
‫אולי כדאי ש...? לא.
‫את יודעת, אני חושב שזאת את.
‫את יודעת, את יותר יצירתית. ‫אני יותר בחור של מספרים.
‫ג'ולס, למען השם.
‫אני כל הזמן אומר לך שאת תפגעי ‫בציפוי השן שלך.
‫לעזאזל.
‫כמובן.
‫העגיל בלשון.
‫העגיל.
‫-מה איתו? ‫-אוכל לפרוץ איתו את האזיקים.
‫מותק, הוא בלשון שלי.
‫אני יודע שהוא בלשון שלך.
‫אבל אם נוכל להוציא אותו מהלשון שלך, ‫אוכל להשתמש בו כדי להוציא אותנו מכאן.
‫איך נוציא אותו?
‫לא יודע. מה אם תעשי את מה שאני שונא?
‫כשאת שמה אותו מחוץ לשיניים ומושכת חזק.
‫אולי הוא ייצא החוצה.
‫ייצא החוצה? אתה חושב שהוא פשוט ייצא החוצה? ‫זה פירסינג והוא מחובר לשם די טוב.
‫אני יודע שזה פירסינג. אני יודע שהוא שם. ‫אבל תוכלי לנסות לפחות?
‫מותק? בשבילי?
‫-בסדר. אני אנסה. ‫-טוב, יופי.
‫את מסוגלת, מותק, אני יודע שאת מסוגלת.
‫תוציאי אותו. תוציאי את העגיל.
‫-תוציאי אותו משם. אני יודע שאת יכולה... ‫-לא. לא, לא, מותק.
‫-הלשון שלי לא מספיק חזקה. ‫-על מה את מדברת?
‫הלשון שלך ממש חזקה. היא לשון חזקה ונהדרת.
‫מותק. מותק, אני אומרת לך, זה בלתי אפשרי.
‫בסדר. בסדר.
‫מה אם...? מה אם תסתובבי לכיווני.
‫מעין סיבוב.
‫-תסתכלי עליי, את יודעת? ‫-אני מנסה.
‫כן, בדיוק ככה. תוציאי את הלשון.
‫תוציאי את הלשון.
‫ואני אצבוט אותה ואסיר אותו.
‫לא. זה יהיה קטלני.
‫אני יודע שזה יכאב.
‫הלוואי שהיה לי פירסינג בלשון, אבל אין לי. ‫לך יש. זה המצב שאנחנו נמצאים בו.
‫ג'ולס?
‫אתה חייב לי.
‫אלוהים. כן, אני חייב לך. אני חייב לך.
‫בסדר? קדימה. קדימה.
‫תוציאי אותה. תוציאי את הלשון.
‫מי רעב?
‫בסדר.
‫בסדר, פה גדול.
‫קדימה.
‫פתח את דלת ההאנגר.
‫בסדר. מה איתך?
‫קדימה.
‫תפתחי. אתן לך ברוקולי.
‫תפתחי, קדימה.
‫איך שבא לכם.
‫אתם תרצו לאכול בסופו של דבר.
‫ואין לי העדפה בין אכילת האוכל של גלוריה
‫לבין אכילת האצבעות שלכם.
‫אלוהים אדירים!
‫את בסדר, מותק?
‫-זה היה כל כך קרוב. ‫-כן.
‫כן. בלעתי הרבה דם והיה לו טעם של מתכת.
‫זה בסדר. אל תדאגי.
‫-אני אמשיך מכאן. ‫-בסדר.
‫תני לי רק...
‫זין מזדיין.
‫מה?
‫אני פשוט לא מצליח... ‫אני לא מצליח להגיע אליהם, את יודעת?
‫אל תגיד לי שסתם עשית לי עכשיו חור בלשון.
‫לא, לא, לא. אין סיכוי.
‫לא, לא. הנה, תני לי לנסות להגיע לשלך.
‫בסדר.
‫מושלם, מושלם, מושלם. תישארי שם, תישארי שם.
‫הצלחתי. אני בפנים. בסדר. טוב.
‫טוב.
‫טוב, בן זונה.
‫קדימה, חתיכת חרא.
‫שק אשכים ארור,
‫חתיכת חרא קטן.
‫-הצלחתי, לעזאזל. ‫-הו, מותק.
‫-אני אוהבת אותך כל כך. ‫-טוב. כן, כן.
‫-בסדר, אין זמן לבזבז. ‫-בסדר. כן.
‫תפרצי את שלי. תפרצי את שלי.
‫רגע. מה לעשות?
‫תוקעים אותו שם,
‫ואז זזים כזה עד...
‫עד לנקודת תפיסה.
‫תירגעי ותרגישי.
‫-כן. כן. ‫-רגע.
‫-כן. ‫-אני מרגישה משהו.
‫כן, נכון מאוד. תרגישי. רק תרגישי. קדימה.
‫זה...
‫-זה נשבר. ‫-את צוחקת עליי.
‫איפה זה נשבר? איפה זה נשבר?
‫זה נשבר בפנים ועכשיו זה תקוע שם.
‫הו, מותק.
‫אני כל כך מצטערת.
‫דפקתי הכול.
‫-לא, לא, לא. ‫-דפקתי הכול, מותק.
‫לא, זה בסדר. ‫זה בסדר, זה בסדר. היי, היי, היי.
‫בואי הנה. בואי הנה. בואי הנה.
‫תקשיבי לי. תקשיבי לי.
‫-מותק, אני כל כך מצטערת. ‫-לא, זה בסדר. זה בסדר. עשית כמיטב יכולתך.
‫תראי, הרגל שלי דפוקה. ‫אני גם ככה בקושי מסוגל ללכת.
‫זה לא משנה. זה לא משנה. ‫זה קטן עלייך. זה קטן עלייך.
‫אני לא יודעת מה... ‫אבל אני לא יודעת מה לעשות. מה...?
‫אני חושב שאנחנו...
‫מה יש?
‫לעזאזל.
‫פיר כביסה.
‫לעזאזל!
‫את יכולה להגיע לשם?
‫אני אצטרך.
‫אני אוהב אותך.
‫אני יודעת.
‫אמרתי שלא ייצא מזה משהו טוב וצדקתי, ג'ורג'.
‫תראה לאן היא הובילה אותנו.
‫אני אטפל בזה. אני אסדר את המצב.
‫בואי לכאן, מותק.
‫-בואי לכאן. קדימה. ‫-לא...
‫אית'ן
‫היא ברחה?!
‫אתה כועס כל כך.
‫למה?
‫רק בגלל שאתה יורה כדורי סרק?
‫אני אתלוש לך את הלב.
‫אני מבין את זה שאתה לא רוצה ‫לספר לי איפה היא.
‫אני מניח שאם הייתי במקומך, ‫הייתי עושה את אותו הדבר.
‫אבל אלוהים אדירים, אני אצפה בך מת. ‫אני אכאיב לך, בן.
‫היא איננה, בנאדם. בסדר? תוותר.
‫מותק שלי, מה נעשה בו?
‫מה זה?
‫טוב. אם את אומרת.
‫מותק? את שם למעלה?
‫אני רק רוצה לדבר איתך.
‫אית'ן, מותק.
‫אתה חושב שאני סתם מקשקש, נכון?
‫אני אוהב את זה.
‫אני אוהב את הקשוחים.
‫אין צליל נעים יותר בעולם ‫מאשר אדם שמנסה לא לצרוח.
‫נושף ומתנשף ו...
‫נושם דרך האף.
‫אבל הם תמיד נשברים, נכון, מותק שלי?
‫נכון מאוד, את צעירה מכדי לזכור.
‫אתה תזכור את זה.
‫היא לא תלך למשטרה.
‫מה? מה אמרת?
‫עדיין לא, בכל אופן.
‫-על מה אתה מדבר, לעזאזל? ‫-אמרתי לה לחכות.
‫כן. יש לנו נקודת מפגש קטנה.
‫עכשיו, אם אני לא אהיה שם ‫בעוד שעה בערך, אז כן,
‫המשטרה תגיע בהמוניה.
‫הלך עליך, ידידי.
‫אבל אם כן אגיע...
‫פשוט נמשיך בדרכנו.
‫כאילו שכל זה מעולם לא קרה.
‫גבר אל גבר...
‫אני לא רוצה שהמשטרה תהיה מעורבת ‫בדיוק כמו שאתה לא רוצה, בסדר?
‫מה עם המותק שלי?
‫מי?
‫היא? היא לא מעניינת אותי. ‫בגללה אני נמצא פה.
‫לא, לא, לא. אל תסתכלי עליי ככה.
‫נשכת אותי. תסתדרי לבד, ילדה.
‫כולה שלך, בנאדם.
‫אמא רק מחפשת את החברה שלה.
‫אתה יודע איפה היא?
‫מה?
‫מותק?
‫מותק, בואי למטה.
‫אני רוצה שניפרד מהחבר הקטן שלנו.
‫כל כך מהר?
‫טוב.
‫מילות פרידה לבן זונה הזה?
‫הו, ילד יקר שלי, הלוואי שהיית ‫מתמודד עם הדברים בצורה אחרת.
‫נתראה בגיהינום.
‫תעצור!
‫תעצור, אל תהרוג אותו!
‫-תעזבי אותו! ‫-אני ארסק את זה!
‫זה היה קרוב.
‫שחררי את התינוק שלי!
‫תנו לו ללכת, עכשיו.
‫בסדר, גברת.
‫תירגעי.
‫תקשיבי, אף אחד לא ייפגע.
‫בואו ננהל...
‫תזיזי את עצמך לכאן!
‫-אתה בסדר. ‫-תזיזי את עצמך לכאן
‫-או שאני אפוצץ לו את המוח. ‫-בסדר.
‫בסדר. בסדר, אני באה.
‫תישאר ער.
‫תישאר ער, אתה בסדר.
‫אתה תהיה בסדר.
‫אתה תהיה בסדר!
‫תראי מה עשית.
‫מה עשיתי ששניכם מגיעים לי, לעזאזל?
‫הבישול הוא אומנות הזן של גלוריה.
‫זה מרגיע אותה.
‫במשך השנים איתה,
‫מצאתי שיש לכך נוסחה.
‫ככל שהיא נסערת יותר, כך המנה שהיא מכינה ‫צריכה להיות גדולה יותר כדי להרגיע אותה.
‫לפני זמן מה, ‫שפכתי קפה על המצעים החדשים שלנו.
‫היא אפתה עוגת שמרים בגודל של צמיג של ‫משאית.
‫מיותר לציין שאתם זימנתם משתה שלם.
‫הלחמניות נהדרות, מותק.
‫הן באמת נהדרות.
‫למה?
‫למה מה?
‫הילדה הקטנה? למה אתם מחזיקים בה שם ‫למטה?
‫טוב, תראי, זה לא מה שאת חושבת.
‫את מבינה, גלוריה שלי תמיד רצתה ילד.
‫למרבה הצער, אלה לא היו התוכניות ‫של האל הטוב עבורנו,
‫אז לקחתי את העניינים לידיים.
‫וחטפת אותה?
‫כשמתבגרים,
‫הדברים נעשים מסובכים יותר.
‫כולנו עושים את מה שעלינו לעשות ‫בדרכנו שלנו.
‫ואני רק רוצה לשמח את אשתי.
‫היא היתה שמחה זמן מה.
‫ואז, אחרי כמה זמן,
‫הילדה רק הזכירה לה ‫את מה שהיא לא יכלה לקבל.
‫אז היא ביקשה שאגרום לה להיעלם.
‫לא יכולתי לעשות את זה.
‫המרתף, זו הפשרה שלנו.
‫זה שהיא שם, זה לא בגלל שאני מרושע,
‫זה בגלל שאני רחמן.
‫לא ראיתם מה זה מרושע.
‫ארוחת הערב מוכנה.
‫תזמון מושלם.
‫פאי רועים!
‫זו המומחיות של גלוריה.
‫מצפה לכם תענוג.
‫ברך אותנו, אלוהים, ואת מתנותיך
‫שאנו עומדים לקבל מהשפע שלך,
‫באמצעות ישו אדוננו, אמן.
‫אמן.
‫אז אתם הולכים להרוג אותנו? או...? מה הקטע?
‫ג'ורג', לא סיפרת להם?
‫-רציתי להפחיד אותם מעט. ‫-לספר לנו מה?
‫-אנחנו לא הולכים להרוג אתכם. ‫-מה?
‫אמרתי שאנחנו לא הולכים להרוג אתכם. ‫מה, אתם חירשים?
‫למרות ההתנהגות הרעה שלכם,
‫החלטנו שאין בלוגיסטיקה שום היגיון עבורנו.
‫מבינים, במוקדם או במאוחר, ‫מישהו יבוא לחפש אתכם.
‫עכשיו, אני יכול להחביא גופה ‫כמו שארנב הפסחא מחביא ביצים.
‫אבל הזעתם, ירקתם והשתנתם בכל מקום.
‫ג'ורג'.
‫סליחה, יקירה.
‫בכל אופן, בטוח אפספס נקודה.
‫הסיכויים יהיו טובים יותר אם נצא לדרך.
‫נחכה 48 שעות,
‫נקרא למשטרה,
‫הם יבואו וייקחו אתכם.
‫אני מניח שתשבו בכלא קצת על מה שעשיתם.
‫אבל לפחות תמשיכו לנשום.
‫אז ברכותיי, זכיתם כעת בלוטו.
‫טוב...
‫קחו את זמנכם עם האוכל.
‫גם ככה תשבו בכיסאות האלה עוד כמה ימים.
‫היי, אנחנו בכל זאת רעבים.
‫זה ממש טעים.
‫-רגע, מה יקרה לה? ‫-הכביש הפתוח לא מתאים לילדה קטנה.
‫אני מניח שהם ייקחו אותה למקום נחמד. ‫אתם יודעים, בית יתומים כלשהו?
‫הם כמו אתרי נופש מפוארים כאן.
‫זה מרגיז אותך?
‫אני מניחה שכל דבר עדיף על להיות שם למטה.
‫יש לך לב טוב, ג'ולס.
‫האם שמך המלא הוא ג'וליה?
‫שמה של אמי היה ג'וליה.
‫גם לה היה לב רחב.
‫את מזכירה לי אותה.
‫תודה.
‫היא מתה כשהייתי קטנה. סרטן.
‫לא יכלו לטפל בו בזמנו.
‫זה היה תהליך איטי ומייסר,
‫אבל הייתי איתה לכל אורך הדרך.
‫יום לפני מותה, היא אמרה לי ללכת לארון.
‫היא אמרה שמחכה לי שם הפתעה.
‫היתה זו חבילה עטופה עם סרט
‫וכרטיס קטן שהיה כתוב עליו "גלוריה".
‫משהו בי לא רצה לפתוח את המתנה
‫כי ידעתי שזה יהיה הדבר האחרון ‫שאמי תיתן לי.
‫אבל היא התעקשה.
‫אז ניגבתי את הדמעות, קרעתי את נייר העטיפה, ‫ושם היא היתה.
‫בובה.
‫היא אמרה שזו היתה בובת קסמים,
‫שלא משנה עד כמה אהיה עצובה...
‫ובשנים שלאחר מכן הייתי עצובה מאוד.
‫שלא משנה עד כמה אהיה עצובה,
‫הוא תמיד יהיה איתי.
‫אית'ן... שלי.
‫והיא צדקה.
‫הוא היה קסום.
‫ולקחת אותו ממני.
‫למה?
‫מה...? מה זה?
‫זו מנת יתר של סמים, מיקי.
‫כן, אני יודע, אני יודע, אני יודע. ‫שיקרתי כשאמרתי שתחיו, אבל...
‫מבין, היה לך בית מרקחת בתיק,
‫ונשנשתם עכשיו מספיק כדורים ‫שירדימו אפילו שור.
‫עכשיו, ברגע שתאבדו את ההכרה, ‫נזריק לכם את החומרים החזקים באמת,
‫נוודא שעבודתנו תסתיים.
‫ואז בום, הבעיה תיפטר.
‫כמה נרקומנים פרצו לבית,
‫נטלו בלי סוף,
‫ומתו מוות לא כל כך טרגי.
‫לך להזדיין.
‫אני יודע שזה לא מושלם.
‫אבל אף אחד לא מתעמק יותר מדי ‫כשטיפוסים כמוכם
‫הם אלה שמתים, נכון?
‫אני צודק, אני צודק, או שאני צודק?
‫אלוהים אדירים.
‫נולדתם אתמול אם באמת חשבתם ‫שנמסור אתכם לידי המשטרה.
‫מה, כדי שתוכלו לספר הכול? לא, לא, לא.
‫אני חושש שאף אחד לא יבוא להציל אתכם.
‫שלום, אדוני השוטר, איך אפשר לעזור?
‫שלום. סליחה שאני מפריע לך ‫בזמן ארוחת הערב. יש שם ריח טוב.
‫כן, בהחלט. אני אשמח לחזור לשם.
‫כן, כן. לא אגזול יותר מדי מזמנך.
‫לפני כמה ימים, היה שוד ב"סטופ אנד גז".
‫חבל מאוד.
‫-אבל אפשר לשאול למה אתה כאן? ‫-ודאי.
‫מכונית נטושה נמצאה בכביש 301, ‫כ-800 מטרים מכאן.
‫מה אתה אומר. טוב, זה מטריד.
‫תואמת לתיאור הרכב של החשודים.
‫ראית במקרה משהו יוצא דופן?
‫אנשים חשודים, משהו כזה?
‫לא, אדוני. לא ראיתי.
‫אבל אני אשים עין.
‫טוב, בסדר.
‫לילה טוב. תיהנה מארוחת הערב.
‫בהחלט. וציד מהנה לך.
‫-אתה בסדר? ‫-כן, אני בסדר.
‫זאת פשוט הדלת, קשה לסגור אותה.
‫כבר כמה חודשים שאני רוצה לתקן אותה.
‫מה קרה שם בדיוק?
‫אתה יודע. זה...
‫אשתי ואני הוצאנו רהיטים, ‫והם בטח נתקעו במשקוף.
‫אכפת לך אם אכנס ואעשה סיבוב?
‫אני מעריך את ההצעה, אדוני השוטר,
‫אבל אני יכול להבטיח לך
‫שאנחנו בטוחים בפנים.
‫אני בטוח שזה נכון, ‫אבל אם כבר, אתן לך את הטיפול המלא.
‫אנצל לטובה את כספי המיסים.
‫יודע מה, איפה הנימוסים שלי? ‫תיכנס. אציג אותך בפני אשתי.
‫גלוריה, יש לנו אורח.
‫בחדר האוכל.
‫-מי זה? ‫-השוטר ולס, גברתי.
‫סליחה על ההפרעה. אנחנו פשוט בודקים ‫את הבתים בשכונה.
‫יש לנו כמה פושעים נמלטים.
‫אויש.
‫מותק, אולי כדאי שנלך לבית מלון הלילה.
‫אני בטוח שזה לא נחוץ. ‫קרוב לוודאי שאתם בטוחים.
‫אנחנו פשוט לא רוצים לפספס משהו.
‫הרבה אוכל רק לשניכם.
‫טוב, אתה יודע מה אומרים.
‫היה לנו אוכל שעמד להתקלקל, ‫אז חשבנו, "טוב, שיהיה.
‫"בוא נעשה לנו משתה!"
‫מובן.
‫-אפשר? ‫-בבקשה.
‫איפה הם?
‫-בחדר הכושר. ‫-מה יש כאן?
‫איפה?
‫-מאחורי הדלת הנעולה. ‫-מכון כושר.
‫אה, זה רק המרתף.
‫יש שם משהו שאני צריך לדעת עליו?
‫סתם דוד ישן וכמה ארגזים.
‫אני אעיף מבט.
‫כן, ולס שומע.
‫עצרנו שני חשודים שמתאימים לתיאור ‫ברחוב וילו.
‫-לך לשם ותגבה אותם. ‫-קיבלתי.
‫נראה שאני צריך לזוז.
‫-בהצלחה. ‫-מובן לגמרי.
‫אנחנו מקווים שתמצא את הבהמות האלה, ‫היכן שלא יהיו.
‫קדימה.
‫יופי. קדימה. יפה.
‫לא, מותק, לא.
‫לא ככה עושים את זה.
‫אם תבחינו במשהו יוצא דופן, ‫כל דבר שהוא, אל תהססו להתקשר.
‫-כמובן. ‫-לילה טוב, אדוני השוטר.
‫קדימה, מותק, אתה צריך עידוד, בסדר?
‫קדימה, מותק.
‫אתה מסוגל. קדימה.
‫אתה צריך עידוד, מותק, קדימה.
‫-אלוהים! לא, לא. ‫-לא, לא!
‫טוב. יש לי תוכנית.
‫-זה היה קרוב. נתת להם את זה? ‫-לא. בקושי חזרתי בזמן.
‫אני...
‫השארתי אותם כאן.
‫הם היו מעולפים.
‫אני...
‫גלוריה...
‫היית צריכה להישאר ולהשגיח.
‫בואי. אנחנו צריכים לצאת למצוא אותם.
‫גלוריה!
‫-קדימה! ‫-אני באה!
‫שני קילומטרים וחצי לגבול הנכס ‫ואז נגיע לכביש המהיר!
‫בקצב של חילזון, זה לפחות רבע שעה. ‫קדימה, קדימה!
‫לעזאזל.
‫אני לא מאמין שזה עבד. ‫טוב, בואי נעוף מכאן, לעזאזל.
‫התיק, התיק, התיק. תביאי את המפתחות, ‫אני אביא את התיק.
‫-איפה אתם? ‫-ג'ורג'.
‫פחדנים בזויים ונרקומנים. ‫אף אחד לא מתעסק איתי.
‫איך יכולת לתת להם לברוח?
‫מספיק!
‫בסדר.
‫תזדרז.
‫בסדר.
‫בואי, בואי, בואי.
‫מה את... מה את עושה?
‫את כועסת על מה שאמרתי קודם?
‫זה היה... שיקרתי. ‫זו היתה טקטיקה, בסדר? קרצתי.
‫קרצתי. את לא מבינה בכלל מה המשמעות ‫של קריצה? זה אומר שזו העמדת פנים.
‫איך אתה מעז לצעוק עליי ככה!
‫בחייך, גלוריה. אל...
‫-זו לא היתה הכוונה שלי. ‫-לא!
‫אתה צריך להיות טוב אליי, ג'ורג'.
‫אתה צריך להעריך אותי, כמו שהבטחת.
‫מעולם לא צעקת עליי ככה.
‫אני לא יודעת מה אמרת, ‫אבל אני חושבת שאתה צריך להתנצל.
‫קרצתי!
‫קדימה!
‫בסדר, בסדר!
‫בסדר. אני מצטער על מה שאמרתי קודם.
‫למרות שכן קרצתי.
‫כמובן שאת חשובה לי.
‫את באה איתנו, בסדר? לכן אנחנו כאן.
‫גלוריה, אני מצטער לנצח.
‫אין שום דבר בעולם כמו מה שיש לנו.
‫הכול סתם חיתוכי קרטון ואת יודעת את זה.
‫אתה מתכוון לזה?
‫אתה באמת מתכוון לזה?
‫אני נשבע לישו הצלוב,
‫לאלוהים, לשטן,
‫למלאכים בשמיים ובגיהינום.
‫יש! בואי. בואי.
‫תגידי לי מה את רוצה לעשות.
‫אני...
‫אני רוצה לשכוח מהם.
‫מכל זה.
‫אני רוצה להשאיר הכול מאחורינו ‫ולהתחיל חיים חדשים.
‫מי אמר שלא נוכל לעשות את זה שוב? שנינו.
‫ביחד.
‫נעשה מה שנרצה בעולם המטופש הזה.
‫רק שנינו.
‫אם זה מה שאת רוצה,
‫אז זה מה שתקבלי.
‫קדימה.
‫טוב, קדימה!
‫איפה ה...? איפה הדבר? הזה של המוסך.
‫-אני לא יודעת. ‫-איפה הוא?
‫ותבדוק בארון כשתהיה שם.
‫מותק, ראית את המפתחות שלי?
‫קח את שלי, הם בכלי.
‫מותק שלי.
‫אני כל כך מצטער, אבל אבא צריך ללכת.
‫אני יודע, אני יודע.
‫ככה זה צריך...
‫לעזאזל, לעזאזל, לעזאזל. איפה זה?
‫הנה זה.
‫קדימה, קדימה, קדימה.
‫קדימה, קדימה, קדימה!
‫בן?
‫אני מאמין שיש לך משהו ששייך לי.
‫צא החוצה.
‫תתכונן לחטוף.
‫לעזאזל, אני אוהב אותך, ג'ולס.
‫מייקי, לא.
‫צא מהמכונית המזוינת שלי!
‫את הדבר הכי טוב שקרה לי אי פעם.
‫עכשיו תתכופפי.
‫תתכופפי!
‫לעזאזל.
‫חרא.
‫לא.
‫-לא. בבקשה. אתה לא יכול לעזוב אותי. ‫-היי. היי.
‫-היי, היי. היי, יהיה בסדר. ‫-מותק, בבקשה.
‫-לא. לא. לא. ‫-יהיה בסדר, מותק.
‫את תהיי בסדר.
‫הכול יהיה בסדר.
‫לא.
‫לא, לא.
‫לא.
‫מותק, לא.
‫אני אוהבת אותך כל כך.
‫אני אתגעגע אליך כל כך.
‫חשבת שתוכלו להרוג אותי?
‫לא אמות לעולם.
‫אני הדבר האחרון שתראי בחייך.
‫הגיע הזמן לעלות אל על.
‫מותק שלי.
‫מאיפה השגת את האקדח?
‫קדימה, תני אותו לאבא.
‫מה האנשים האלה אמרו עליי?
‫הם תחמנו אותך וגרמו לך להאמין שאני אדם רע?
‫אני לא אדם רע. אני אדם טוב. בואי אליי.
‫בואי לאבא.
‫את יודעת מה גורם לי להרגיש טוב? ‫מה שגורם לך להרגיש טוב. גלידה.
‫שוקולד מנטה...
‫אני רוצה ללכת איתך.
‫בסדר.
‫אנחנו נהיה בסדר.
‫אני כבר חוזרת.
‫אני אוהבת אותך.
‫בוא נלך, ג'ורג'!
‫ג'ורג'?
‫אתה בסדר?
‫הגיע הזמן שנלך!
‫הכביש הפתוח נמצא לפנינו, ג'ורג'.
‫טוב, אני מניחה שנוכל לחכות כאן עוד רגע.
‫הו, ג'ורג'.
‫הו, מותק.
‫בואי.
‫איזו הרפתקה תהיה לנו, ג'ורג'.
‫אני לא יכולה לחכות.
‫לאן אתן נוסעות?
‫פלורידה.
‫תיכנסו.
‫הנקודה הדרומית ביותר בארה"ב
‫חנות הצדפות של מיקי
‫תרגום כותרות ‫טל לוריא